- Tidligere: - Jeg skal skjære av ansiktet ditt.
- Lov meg at du redder Will. - Jeg lover. Og jeg holder mine løfter
- Du tok endelig morderen, Jack. - Nei, du overga deg.
Jeg vil at du skal vite hvor jeg er og hvor du alltid kan finne meg.
DEN STORE, RØDE DRAGEN
KJØKKENMARERITT
TRE ÅR SENERE
Bâtard-Montrachet og tartuffi bianchi.
- Slik fant jeg deg i Firenze. - Forrådt av god smak.
Er god smak en konstant kløe for deg i ditt institusjonsliv?
Den er lett å gjøre noe med når det er grunn til å feire.
Gratulerer, Hannibal. Du er offisielt sinnssyk.
Det er ingen konsensus innen psykiatrien om hva jeg bør kalles.
Du har lenge blitt ansett av andre psykiatere som noe helt annerledes.
De kaller deg et monster.
- Hva kaller du meg? - Ingenting.
Du passer ikke i noen kategori.
Foretrekker du fortsatt øl fremfor vin?
Jeg sluttet å drikke øl da jeg fant ut hva du puttet i min.
- Hvem. - Hvem.
Dette betyr at du ikke får dødsstraff.
De kunne dømt deg et dusin ganger.
Tretten. Ikke glem Mason Verger. Bare hyggelig.
Bare hyggelig, Hannibal.
Giftsprøyten var garantert, men du erklærte deg utilregnelig.
- Jeg er ikke sinnssyk. - Det vet vi, begge to.
Et dusin eller tretten... Mange nok har dødd.
Du har ikke det.
Et løfte for fremtiden.
- Et løfte du akter å holde. - Jeg holder alltid mine løfter.
Sanguinaccio dolce. En klassisk dessert med mandelmelk.
- Den er lett for magen. - Sanguinaccio dolce.
- Du har servert det før. - En av mine favoritter.
Tradisjonelt brukes griseblod, men her har vi en ku.
- Og forrige gang du lagde den? - En ku kun i nedsettende forstand.
Blod og sjokolade.
Det kunne vært undertittelen på boken min, men jeg vil ikke bruke kolon.
De bør ikke brukes for mye.
- Du må skrive en ny bok. - Det gjør jeg.
Men ikke om deg.
Som overbrukt tegnsetting har Hannibal Lecters betydning avtatt.
Hva handler din nye bok om, Frederick?
Tannfeen.
Folk er mer interesserte i ham. Han er nykommeren.
Men han mangler din presentasjon.
- Han er mer sjenert. - Jeg vil gjerne høre dine tanker.
- Hva mener du om Tannfeen? - Han liker ikke å bli kalt Tannfeen.
Det er ikke like skarpt som Hannibal Kannibalen, men han treffer bredere.
Du, med dine fancy illusjoner -
- og din overdrevne estetikk, du har en nisjeappell.
Men denne fyren, det er noe universelt over det han gjør.
Han dreper hele familier. I deres hjem.
Han slår til mot senteret av den amerikanske drømmen.
Han er en morder for alle målgrupper.
Kom deg ut av stolen min, Frederick.
Skal vi holde hender i en takknemlighetsbønn?
"Takk, Fader, for å ha latt oss fjerne dette monsteret", -
- "monstrenes monster, fra Din flokk".
"Takk, på vegne av de sjeler vi vil redde fra smerten".
"Takk, på vegne av monsteret".
- Var det pluralis excellentiæ? - Det er vår kabal, din og min.
Lecter vil tilbringe sitt liv på en institusjon -
- og se på at bleievognen kjører forbi.
Vi løy.
Du skrev en bok full av løgner.
De er ikke vanskelig å se løgnene som flyr over mitt hode, -
- men det er nesten umulig å skyte dem ned.
Hannibal vil skyte dem ned.
Han har skrevet for American Journal of Psychiatry.
Alt han skriver er om et problem han ikke har.
Det han skrev blir ditt problem. Det er nærmest et motsvar.
Vil en fanges mening bety noe i det profesjonelle miljøet?
Det kommer til å bety noe og det kommer til å svi.
Man skulle tro han ville benytte anledningen til å hovere.
Han har god tid til det mens han ser bleievognene gå forbi.
- Hva snakket dere om? - Tannfeen.
Jeg ante en rivalisering.
Jeg ville vært forsiktig.
Nykommeren kan inspirere den gamle til å bli mer interessant.
OG SÅ KOM DET EN STOR, RØD DRAGE
HANNIBAL KANNIBALEN
TANNFEEN SLAKTER "PERFEKTE FAMILIER"
Takk.
Vil du ikke snakke inne?
Du vil ikke slippe meg inn.
- Jeg lar ikke kulden stoppe meg. - Sunn fornuft kan ikke stoppe deg.
- Du vil ikke snakke om det her. - Eller noe annet sted.
Du må prate om det, så kom igjen. Men ikke ta frem noen bilder.
Molly og Walter kommer snart igjen.
Hvor mye vet du?
To familier ble drept hjemme under liknende omstendigheter.
Ikke liknende. Identiske.
Har du tenkt på å ringe meg?
Nei.
Vet du hva det er?
Jeg ringte deg ikke fordi jeg ikke ville det.
Jeg tror ikke jeg er til nytte for deg, jeg tenker ikke på sånt lenger.
Jeg tror ikke jeg kan gjøre det nå.
Alle er døde.
Jeg tror han følger månefasene.
Han drepte familien Jacobi for fire uker siden, ved fullmåne.
Han drepte familien Leeds i forgårs, en dag før fullmånen.
Med litt flaks kan vi ha litt mer enn tre uker på oss.
Folk dumper hundene sine her. Jeg kan gi bort de søte, -
- men resten blir her.
- Molly liker herreløse dyr. - Du lurer ingen.
- Du har et fint liv her. - Ja, jeg har vært heldig.
- Jeg skal lufte hundene. - Ok.
Kom igjen, gutter!
- Hvor gammel er han? - Elleve.
- Han blir høyere enn deg. - Ja, faren hans var det.
Jeg blir med deg. Kom igjen!
Kom igjen, nå går vi.
Uansett hva han sier han vil... Du tar ham med deg, ikke sant?
Jeg må. Jeg lover å gjøre det så lett som mulig for ham.
Jeg vet hva jeg ber om. Jeg skulle ønske det ikke var nødvendig.
Hvor ille blir det om du blir her -
- og leser om den nesten hendelsen?
Om du blir og flere blir drept, -
- kanskje det ville forsure dette stedet for deg.
Som i "Sheriffen".
- Vil du at jeg skal dra? - Da vil du gjøre det rette.
Han dreper familier.
Om jeg drar...
...kommer jeg til å være annerledes når jeg kommer tilbake.
Det vil ikke jeg.
"Kjære Will. Vi har alle funnet et nytt liv".
"Men våre gamle liv svever i skyggene".
"Snart vil Jack Crawford banke på din dør".
"Jeg vil anbefale deg å ikke gå gjennom døren han holder åpen".
"Det er mørkt på den andre siden og galskapen venter".
Jeg kutter mr Leeds strupe mens han ligger ved siden av sin kone.
Jeg skyter mrs Leeds.
Kulen går inn til høyre for navlen og fester seg i ryggraden.
Mr Leeds reiser seg med kuttet strupe -
- for å beskytte barna.
Jeg skyter en av de to guttene i sengen.
Den andre finner jeg under sengen og skyter på gulvet.
Mr Leeds mister mye blod og faller sammen og dør utenfor sønnenes rom.
Så begynner knusingen av speil.
Jeg flytter familien etter at de er døde.
Senere legger jeg dem tilbake der jeg drepte dem.
Talkum på kroppen. Det er ikke noe i huset.
Jeg må røre ved henne.
Dette er mitt verk.
- Jeg ble fortalt at jeg var ventet. - Kontoret ditt ringte, selvsagt.
Men i går måtte vi ringe politiet. En rødhåret kvinne tok bilder.
Jeg er forsiktig, det forstår du nok, mr Price.
Agent. Spesialagent.
Spesialagent Price.
Vi fikk likene klokken 01:00 og begravelsen er klokken 17:00.
Det tar ikke lang tid. Jeg trenger en relativt intelligent assistent.
Her kom min relativt intelligente assistent.
- Nei, jeg har en ting. - Hva slags ting?
Jeg gjenskaper tenner fra bitemerkene på mrs Leeds og denne ostebiten.
- Tannfeen var sulten. - Da får vi samarbeide.
Kvinnen må ned i jorden.
Voilà!
Et ufullstendig tommelavtrykk.
- Du er mitt livs lys. - Jeg vet. Avtrykket var gnidd ut.
Det kom fra mrs Leeds øye. Har aldri gjort det før.
Jeg er... Beklager, jeg er bare overrasket over å se deg tilbake.
- Velkommen tilbake. - Jimmy?
Ok... Speilbitene hadde de glatte avtrykkene på seg.
På biten mellom kjønnsleppene var det et uklart tommelavtrykk.
Han polerte den for å kunne se ansiktet sitt i den.
De i munn og øyne var dekket av blod.
Avtrykket er ikke i registeret.
Vi kan etterlyse noen med sånne tenner.
De er unike. Smale, sidestile fremtenner.
Alle tennene er skjeve. En mangler et hjørne og en annen har et spor i seg.
- Så han har stygge tenner? - Og han biter. Mye.
Han kan ha bitt ved tidligere angrep.
Det kan være kamp like mye som det er seksuelt.
Hva kjemper han mot, Will?
Du spurte om hunden.
I går ringte en veterinær politiet. Leeds kom inn med hunden dagen før.
- Hva vil skje med den? - Ikke vær bekymret for hunden.
- Hva venter du at jeg skal gjøre? - Ditt beste.
Det er noe annet jeg kan gjøre.
Jeg kan vente til jeg blir desperat like før neste fullmåne, -
- eller så kan jeg gjøre det nå, mens det kan være til nytte.
Er det ikke en mening du vil høre?
En mental tilstand jeg må gjenopprette.
Jeg må treffe Hannibal.
- Hallo, dr Lecter. - Hallo, Will.
Tekst: Ole Johan Grøndal Hansen www.btistudios.com